Begravelsesritualer

Viruvias' dødskultur
Viruvia har ingen kirkegårder, ingen steder hvor det ligger markerte graver, inget sted hvor et kroppslig lik blir senket ned I jorden.

Lik I Viruvia blir kremert, og askene blir blandet inn I malingen til Dødsmaleriene. Dødsmaleriene er kjent for å sirkulere med mye overtro, og maleriene har ofte blitt skrutinert av Inkvisisjonene og magikere. Dødsmalerier er fritt til å selge, eller å bli gitt som gaver, og er blandt den mer restrictive kunstskapelsen I Viruvia.

Likene blir kremert så kjapt som mulig etter å ha blitt identifisert, og askene samles opp for å stå I en hel dag, hvor personen kan minnes, og sørges over.

Et par velsignelser blir gjort av både prest og familie før askene blir levert til kunstnere, som så bestemmer seg for hvordan maleriet skal se ut.

Viruvia har siden grunnleggingsdagen sin hatt en sterk tro på at kremering var eneste måte å gjøre av med de døde på. Viruvia sin profet, Zachary DeWitt, som var med på å grunnlegge byen, og å finne spesialiseringsretningen for Viruvia, var mannen som ga byen sitt spesielle preg. Han kommanderte, og talte om hvordan disse måtene på å behandle de døde på var de eneste som var korrekte for hans folk.

Fra den dag, og til den dag I dag har profetens ord blitt holdt høyt og nært til enhver prest.

Profetens sitat:
"There but three rules the gods demand of us for treating our beloved departed.

The first, is, that departed should be burned, and the remains be put to use.

The second, is.. That if a departed cannot be burnt immediately, he shall be staked until it is possible.

The third rule stands clear, that if a man cannot be burnt immediately, or staked until such a time can come, his mind must be severed from his earthly remains.

The rules are simple, and this is the way the gods have willed it upon us."